Албер! Албер!
Не сме свършили още! - На ти!
Албер!
Татко…
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
КРАЛЯТ НА ПЕЩЕРАТА Граф Монте Кристо
Добре дошъл в моя дом!
Ти!
Едмон?
Къде си? Къде отиде? Покажи се!
Фернан Мондего!
Моите най-сърдечни поздрави за бившия генерал.
Проклетнико, това ще са твоите последни думи!
На теб ще подаря отчаянието на оня, който вече няма нищо.
Приготви се да усетиш моето отмъщение!
Действие 23: "Едмон Дантес"
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Не се натоварвай.
Майка ми? - Успяхме да я спасим някак.
Сега трябва да поспи.
Батистан, този кораб може ли да лети? - Горе-долу.
Отведи ни на Шанз-Елизе! Баща ми иска да убие графа!
Издигаме се. Курс към дома на графа.
Батистан, ти се справяш, нали?
Естествено! Давай, големия!
Графе!
Бързо! Вземете си лекарството!
Не ми е нужно, Хеде.
Договорът ми с Краля е ненарушим.
Това тяло вече не е мое.
Не, графе! Вие сте себе си!
Вие сте единственият, за когото ме е грижа.
Твоите думи вече не могат да ме достигнат.
Искам само да си отмъстя докрай.
Няма да те оставя да умреш.
Не и като баща ми. Никога!
По дяволите!
Не се безпокой.
Няма да те убия.
Няма да те оставя да се оттеглиш така!
Проклет кошмар! Изчезни!
Защо? Защо не става?
Няма да умра.
За мен смъртта не е позволена.
Назад! Не се приближавай!
Фернан, погледни ме.
Виж как изглежда душа,
която е дала всичко, за да си отмъсти.
Не бива!
Не бива да продължавате!
Не мога да ви позволя да продължите.
Махни се оттук. - Няма!
Махни се! - Няма!
Защото…
защото аз ви обичам!
Не искам да губя никого повече.
Дори това да струва собствения ми живот!
Чу я добре, Едмон.
Нейно величество каза, че би се жертвала за теб.
Татко!
Татко, недей! Спри!
Не ме ли чу? Пусни меча или тя е мъртва!
Графе, моля ви, лекарството ви!
Какво отмъщение? Каква справедливост?
Ти си същият слаб човек, какъвто беше!
Госпожице, като че ли сбъркахте?
Дали да не ви посоча правилната пътека?
Фернан, виж своя син.
Проклятие! - Аз мога да отнема неговия живот.
Бертучо, дръпни спусъка.
Да не полудя?
Само посмей да го сториш!
Тя ще го последва! - Спри! Недей, татко!
Едмон, откажи се!
Не се прави на по-силен, отколкото си! Пусни сина ми!
Бертучо, недей! Не се ли тревожиш за нея?
Аз служа само на един човек.
Татко, наранявай мен, ако искаш.
Не й причинявай повече болка.
Едмон! Пусни сина ми да си върви.
Той е единственото, което ми остана. Не ми го отнемай!
Мрази ме! Мрази мен!
Ще ти дам живота си, ако искаш. Не отнемай неговия.
Моля те, пощади поне него, Едмон!
Убий мен! Убий мен!
Фернан.
Съжалявам.
Смъртта слага край на всичко.
Но нищо не те освобождава от болката. Исках само да страдаш.
Исках да страдаш вечно.
Време е.
Не! Недей!
Батистан!
Какви ги върша? - Батистан, защо?
Не! Не бива да умираш!
Я стига! Само малко ми се спи.
Графе, какво си мислите, че ще получите,
като наранявате невинни?
А ти? Какво получи, като се опита да убиеш мама и Хеде?
Какво е по-важно от човешкия живот?
Както и да го описвате, убийството е убийство!
Графе, татко, вие просто бягате!
Отказвате да се погледнете и просто да поговорите!
Твърдиш, че можеш да разбереш моят приятел така добре?
Мислиш, че разбираш всички негови чувства?
Аз… - Договорът е ненарушим.
Не! - Казвам се Кралят на пещерата.
Бертучо! Дай ми палтото!
Графе! Това ли е вашата съдба?
Не казахте ли, че съдбата е нещо, което създаваш сам?
Какво желаете сега?
Къде ще отидете?
Графе!
Времето му свърши. Не можеш да го спасиш.
Дори ти, момче, не можеш да го разбереш.
Може наистина да е така, но все пак…
Графе!
Аз… аз ще…
Аз ще…
Графе! - Графе!
Проклятие!
Не! Моля ви, графе…
Графе! - Аз не мога да умра.
Не, и докато той не умре.
Моля ви, не говорете.
Къде е той? Къде е Албер?
Тук съм! До вас.
Дай ми меча, Бертучо.
Дай ми меча на отмъщението.
Трябва да го убия.
Графе, мога да ви обещая едно.
Че колкото и мрачно да е бъдещето ми и колкото и да страдам,
ще се опитам да продължа да живея.
Като вас!
Искам да запомниш нещо от мен.
Някога се казвах…
Едмон Дантес.
Хеде?
Аз няма да си тръгна.
Ще остана тук, до графа.
Свободен си да си вървиш, но аз…
Глупости! Нима мислиш, че графът би искал да умреш?
Не чу ли молбата му да запомним името му?
Хеде, трябва да живееш! Трябва да си тръгнеш оттук жива!
Татко, да вървим!
Оценявал съм само две неща.
Богатството и властта.
И преди всичко това да си воин.
Накрая обаче предадох всички свои принципи.
Татко!
Няма къде да избягам, Албер.
Хайде, върви! По-бързо! Запази поне нея.
Бързо!
Тичай. Продължавай! Все по-напред.
Едмон.
Албер!
Скачай!
Извини ме.
Повикай ме по име!
Потърси душата ми.
Казвам се Кралят на пещерата!
И винаги ще бъда до теб.